Tidligere...
Hvem er Grace?
Vær forsigtig, far.
Er der nogen hjemme?
Har du bemærket noget usædvanligt?
Hvis vi får fat i en dæmon med så stor indflydelse og magt...
- Der er noget galt med mig. - Du kan fortælle mig alt.
Nikki.
Hej, Andy.
Sikket rod du har lavet.
Den her havde potentiale.
Men jeg kan begynde forfra.
Hvor er Grace?
Du sendte hende væk.
Men du behøver hende ikke længere.
Nu har du mig.
Det her er ikke virkeligt. Det her er...
Det er ikke virkeligt.
Føles jeg virkelig?
- Hvor bragte de Truck hen? - Til et psykiatrisk hospital. For børn.
Hvor længe skal han være der?
Det ved jeg ikke. Sikkert til han kan komme hjem.
Han kommer ikke hjem. Han ryger på ungdomsanstalt.
- Andy finder på noget. - Er du sikker på det?
Harper!
Kom, Harper. Få lidt fart på. Andy venter på jer.
Harper!
Er du ikke glad for at se mig?
Er du bange?
Nej.
Hvorfor trækker du dig væk, når det er alt, du har længtes efter?
Jeg er ved at blive skør.
Bare rolig.
Det er mig.
Andy, er du her? Jeg har børnene.
- Jeg skal... - Selvfølgelig.
Gå!
Du forlod mig. Hvor kunne du forlade mig?
Du behøver ikke bekymre dig mere.
Jeg vil aldrig mere forlade dig.
- Hvor har du været? - Vi har travlt. I går i huset...
- Gik du tilbage? Jeg sagde nej. - Ja, men de er i fare.
Hvad så du?
Der var noget tilstede der.
Jeg kunne føle det.
Jeg gik op på loftet. Der er en slags atelier der.
Andys kone var kunstner, før hun begik selvmord.
Tomas?
Tomas! Se på mig! Fokuser på mig.
Bliv her. Tomas!
Er du okay?
Fortæl, hvad du så.
Jeg fandt en sten på loftet.
Da jeg rørte ved den... så jeg død.
Børn.
Så mange.
Alle blev dræbt af en, de elskede.
Hvem ved, hvor længe dæmonerne har været på øerne.
Hundredvis af år. Tusindvis.
- De bruger dem som... - Jagtmarker.
- Hvordan har du det? - Jeg trives ikke her.
Jeg er bange for de andre børn.
Og pillerne gør mig søvnig.
Hvornår må jeg komme hjem?
Vi ser på muligheder for dig.
- Forhåbentlig ved vi det snart. - Hader Verity mig?
Nej. Nej, det gør hun ikke.
Hader du mig?
Hvad?
Nej, selvfølgelig ikke.
Sig til Verity, at jeg er ked af det. Jeg ville ikke gøre hende fortræd.
- Hun fik mig til at gøre det. - Hvem?
Personen i mit hoved.
- Han har en evaluering. - Jeg vil ikke være her. Jeg vil hjem.
Andy?
Prøv at holde ud. Okay?
Du må ikke hade mig, Andy. Vær sød ikke at hade mig.
Ordren om frihedsberøvelse udløber, men jeg har andre muligheder til ham.
De har pladser til børn med særlige behov.
- Hvad med de andre? - Hvad mener du?
Verity. Shelby. Caleb. Harper.
De må ikke blive hos mig efter den episode.
Intet er besluttet endnu, men din negative indstilling hjælper ikke.
Jeg er ikke negativ. Jeg ser tingene, som de er.
Noget i Trucks hoved fik ham til at gøre det.
Var det dig?
Jeg har ikke gjort noget, Andy.
Børnene er, som de er.
Nogle gange kan de ikke fikses.
Jeg troede, at jeg kunne...
...håndtere det, da jeg mistede dig.
- At jeg kunne beskytte dem. - Det gjorde du!
Jeg prøvede.
Jeg prøvede virkelig.
Men jeg svigtede alle.
Jeg kunne ikke klare det alene.
Du er ikke alene. Ikke længere.
De skal ikke skille os ad.
- Ved du, hvordan Truck fik sit navn? - Kan han lide trucks?
Da han først kom her, havde han alle sine ting i en trunk.
Så Verity kaldte ham Trunkfyren.
Men han troede, at hun kaldte ham Truckfyren.
Og han kunne lide det.
Så vi sagde Truckfyren.
Og... Så blev det bare Truck.
Den historie om øheksen...
Er hun virkelig?
- Et rigtigt menneske? - Ja.
I går aftes i skoven syntes jeg, at jeg så nogen.
Hej, Andy.
Du ved altid, at det er mig.
Hvordan har Truck det?
Fint.
Hvad laver I?
Vi vil sende ham hans favoritlegetøj.
Der er middagsmad om nogle timer.
- Det passer ikke så godt nu. - Hvorfor ikke?
Truck blev indlagt i går efter en episode.
- Var han voldelig? - Han overfaldt Verity.
Hun er rystet, men har det fint.
Du ved, hvem vi er, og hvad vi laver. Vi tror, der er noget farligt her.
Din partner antydede det, men på en mindre ulykkesvarslende måde.
Nogle gange er det passende. Hvis du ignorerer det, risikerer du børnenes liv.
- Prøver du at skræmme mig? - Du er allerede bange.
I spurgte, om jeg har lagt mærke til noget usædvanligt, mærkelig opførsel.
Har du det?
Alle har været så stressede. Især Andy.
Det er sådan, den kommer ind.
Den søger sårbarhed. Følelsesmæssigt traume.
- Med "den" mener du... - En dæmon.
Som går efter familier og får forældre til at myrde sine børn.
Tror I, at den har valgt denne familie?
Lad os tale med Andy.
Bare tale.
Vi må tilbringe tid med ham og observere hans opførsel.
- Som I gjorde med Harper. - Nemlig. Vi må have bekræftelse først.
Før en eksorcisme.
Hvis vi tager fejl, behøver du aldrig se os mere.
Men hvis vi har ret, kan vi gøre noget ved det.
Så du Truck?
Ja.
- Hvordan virkede han? - Dopet.
Du ved, hvad jeg mener.
- Sagde han noget? - Egentlig ikke.
Jeg vil ikke politianmelde det. Hvis det er derfor, han ikke kommer hjem.
Han kommer ikke hjem, Verity.
Truck er psykisk forstyrret.
Jeg troede, at jeg kunne hjælpe ham, men han behøver mere, end jeg kan give.
De finder et godt sted til ham. Lad os fokusere på dem, der er tilbage.
Vi er stadig en familie.
- Find jer godt til rette. - Tak.
- Sikken overraskelse. - De tager videre i morgen.
Vi ville sige farvel.
Jeg bad dem blive til middag. Jeg håber, det er i orden.
Jo flere, desto bedre.
Jeg afslutter nogle ting i køkkenet. Find jer godt til rette.
Rolig, elskede.
- Hvorfor inviterede hun dem? - Er det ikke åbenlyst?
- Hun vil have, at de skiller os ad. - Hvad skal jeg gøre?
Det, du altid har gjort. Beskyt denne familie.
Bare kom igennem aftenen.
Når de er gået, begynder vi at genopbygge huset igen.
Ja.
Det er det, der kaldes at leve lykkeligt til sine dages ende.
Hvordan har du det i dag? Bedre, håber jeg.
Jeg kommer snart tilbage.
Undskyld.
Fader Bennett.
Jeg kunne lugte dig.
Makaroni og ost, grillet ost, gruyère, havarti og tomatbisque.
- Det dufter skønt. - Velbekomme.
- Lad os spise. - Skal vi ikke bede bordbøn?
Jo. Bordbøn. Selvfølgelig.
Fader?
Ja.
Velsign os, Herre.
Vi takker dig for Dine generøse gaver.
"Dog - prisjægeren".
Vi takker Andy for måltidet og hans gæstfrihed.
Giv ham og hans familie styrke i denne svære tid.
I Jesu navn, amen.
- Amen. - Ramen.
Det ser godt ud.
Er det her en ting nu? Præster, der dukker op uden grund.
Nej, vi vil sige farvel og takke jer for det, I har gjort for Harper.
- Hvor skal I hen? - Hvor arbejdet tager os.
Hvad er det for et arbejde? I ligner ikke missionærer.
De er eksorcister.
- Seriøst? - Min mor troede, at jeg var besat.
Hun var skør.
- Er det sandt? - Ja. Vi er eksorcister.
- Så I slås mod dæmoner? - Nogle gange.
Undskyld. Jeg vil ikke være uhøflig, men det lyder lidt 1300-tals-agtigt.
Så du er ikke troende?
Jeg er psykolog.
Jeg tror, at menneskets hjerne er en vidunderlig og kompliceret maskine.
Primitive civilisationer havde svært ved at forstå, hvordan den virkede.
Så de fandt på metaforer for at forklare koncepter, de ikke kunne begribe.
Jeg plejede at tro præcis det samme.
- Hvad fik dig til at ændre mening? - Jeg så en dæmon.
Hvor praktisk for dig.
Vi andre ser kun de skader, som dit trossystem skaber.
Var det ikke grunden for din "forvandlingsterapi", Verity?
"Uddriv dine synder." "Bed bøssen bort."
- Du skal ikke indblande mig. - Tror du, min datter er dæmonbesat?
- Dine kolleger i kirken troede det. - De tog fejl.
Det er jeg ked af.
- Lad os holde din datter uden for. - Ja. Jeg er enig.
Undskyld, Verity. Jeg skulle ikke have sagt det.
Jeg føler mig lidt overbeskyttende.
Jeg vil bare have, at huset er et sikkert sted for mine børn.
Selvfølgelig. Det vil vi også have.
Stakkels Maria Walters.
Al den rigdom og magt.
Alligevel kunne vi lugte kræften.
- Hun er døende nu. Værdiløs. - Så passer hun fint til dig.
Konspirationen i kirken... Du skal give os navne.
Skal jeg det? Du passede mig godt.
Det er ikke for sent at skifte mening, fader.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - Fordi I har tabt krigen.
Eksorcismeafdelingen er væk.
Der er ganske få af jeres slags tilbage.
Fortæl det, vi vil vide.
Jeg har intet at fortælle. Beklager.
Konspirationen har ingen nytte af en rådnende fin dame.
De svigtede mig for flere måneder siden.
Nå, tortur.
Vanvittigt spændende.
Hvordan går det, søde ven?
Alle er kede af det.
- Jeg savner Truck. - Det er klart.
Jeg har et spørgsmål.
Har du set noget usædvanligt i huset?
Fortæl det bare. Ingen kommer i knibe. Det lover jeg.
Ikke her i huset, men...
- I går aftes i skoven... - Hvad så du?
Ingenting.
Jeg hørte noget.
En stemme.
Hvad sagde den?
Mit navn.
Tror du, det er øheksen?
Jeg har hørt fra sikre kilder, at der ikke findes nogle øhekse.
Det er bare din fantasi.
Du indledte en eksorcisme på Harper, selv om hun ikke var besat.
Ja. Jeg tog en forhastet bedømmelse.
Vi plejer at have mere tid til at bekræfte dæmonisk nærvær.
Men faktum består. Du tog fejl.
Du sagde, at I tager forholdsregler
for at bekræfte en dæmons nærvær.
Vi leder efter visse tegn.
Modvilje mod det hellige. Viden, den besatte umuligt kan have.
Og evnen til at tale sprog, som de ikke kan.
Sjovt. Jeg har altid forestillet mig...
...snurrende hoveder og svævende kroppe.
- Undskyld. - Kun i visse tilfælde.
Og kun mod slutningen. I starten er besættelsen subtil. Det er små ting.
Ændret adfærd.
Tab af kontrol.
Det må gøre jeres job svært.
Egentlig ikke. Før eller siden begår dæmonen en fejl.
Hvornår begyndte du at tage plejebørn?
Det er svært at tro, men det må være seks år siden nu.
- Var det svært? - Hvad?
Da du først tog imod børnene.
Det krævede tilvænning at få tre børn i løbet af et år.
Det er sværere, når de ikke er ens egne.
De er vores, så snart de kommer. Vi sørgede for, at de vidste det.
Vi?
Nikki og jeg. Vi tog beslutningen om at blive forældre sammen.
Fordi I ikke selv kunne få børn?
Nej.
Vi arbejdede med udsatte børn og så, der ikke var hjem nok.
Så du elsker dem, som om de er dit eget kød og blod?
- Selvfølgelig. - Og ham, du efterlod i psykiatrisk pleje?
- Truck måtte have hjælp. Hvad er det her? - Tal med mig, Andy. Ikke hende.
- Jeg taler med dig, og jeg vil... - Forsigtig.
At jeg fik hjælp udefra betyder ikke, at jeg er ligeglad.
- Vil nogen have mere at drikke? - Ja tak.
Hvad laver I? Hvorfor stille spørgsmål ved ham som forælder?
Vi prøver at fremprovokere en følelsesmæssig reaktion.
Det lykkedes for jer.
Hvis den besatte mister kontrollen, tvinges dæmonen til at manifestere sig.
- Tager I fejl, angriber I en uskyldig. - Den risiko er jeg klar til at tage.
- Mr. Keane. - Tak.
- Rose. - Tak.
- Fader? - Tak.
Er du okay?
Ja.
Er alt i orden?
Ja. Undskyld mig.
Jeg beundrer det, du gør.
Jeg mistede mine forældre som lille.
Systemet kan være brutalt. Du har ofret meget for børnene.
- Det gør man som forælder. - Tænker du på livet uden dem?
Nej, men hvorfor spørger du?
In casa di calzolaio non si hanno scarpe.
- Italiensk? - "I skomagerens hjem er der ingen sko."
- Hvad betyder det? - Gik du i terapi, da din kone døde?
Hvordan jeg sørgede vedkommer ikke dig.
- Og børnene? - Hvad med dem?
De elskede Nicole, ikke?
Selvfølgelig.
En gruppe børn ude i ødemarken, ingen at tale med.
Det må være svært at håndtere sorgen.
Vi havde hinanden.
Jeg fandt den her ovenpå.
Sjov ting at beholde. En gammel sten.
Hvad betyder den?
Den betyder ingenting.
Det er bare en sten.
Hvorfor stirrer du på den?
- Hvorfor spørger du om så meget? - Klandrer du dig selv for din kones død?
- Der var vel advarselstegn? - Hold op.
Som du enten ikke så eller ignorerede.
Andy. Sæt dig.
Sæt dig.
- Jeg vil have, at I forlader mit hus. - Aldrig i livet.
Jo.
Det her er ikke, hvad jeg gik med til.
- Vidste du det her? - Jeg sagde det jo. Hun er imod os.
I sagde, at I var urolige, og jeg gik med til det. Jeg stolede på jer.
Jeg inviterede jer ind for børnenes skyld, for hvis der var den mindste risiko...
Jeg accepterer ikke, at I angriber en sørgende far.
Kæmp imod.
Hvis du holder af dine børn.
Hvis du vil beskytte dem.
Kom nu, Andy.
Kæmp imod!
- Jeg ringer til politiet. - Det behøves ikke.
Vi går.
Marcus.
Marcus!
- Vi kan ikke forlade dem. - Nej, men det er vi nødt til.
Hvis vi sidder i en politibil, har de ikke en chance. Hvad gør vi nu?
Vi venter på, at de slukker og tager ham med vold.
- Han vil gøre modstand. - Vi må få ham væk fra børnene.
Du så noget, da du blev helt stiv.
Et ekko.
Du havde ret. Jeg burde have lyttet til dig.
Synerne er ikke en gave.
- De er en forbandelse. - Din forbandelse førte os hertil.
Uden dig havde alle der været døde.
Du aner ikke, hvordan det er.
Så fortæl det. Jeg er her for dig, Tomas.
Bed med mig.
Smerten kan høre op.
- Hvis du giver os det, vi er her for. - I er rejst hele denne vej for intet.
Det vil jeg nu ikke sige.
- Sidste chance. - Nej, det er din sidste chance.
Foren dig med mig, Devon.
Tag imod mig, så skal jeg vise dig evigheden.
- Tak, men nej tak. - Godt, at der er mere lovende udsigter.
Jeg hører, det går fremad for hvalpen.
Hvalpen?
Fader Tomas, selvfølgelig.
Så lovende. Hans udvikling går strålende,
trods den grå løves advarsler.
Tomas ville aldrig lade sig friste.
Du ved, at jeg taler sandt.
Min lille kirkemus.
Troede du, at du kunne stå med mændene? Kom og se.
Jeg gav dig en finger, men du tog hele hånden.
Marcus? Hvad er det her?
Åh? Hun fortalte det ikke.
Fortalte hvad?
Din lille ven har nogle lig i lasten.
- Spørg, hvordan hun blev eksorcist. - Stille.
Den søde postulant,
i desperat jagt på mening.
Nu er det nok!
Spørg, hvad der skete i klostret for 20 år siden.
- Hvorfor løj du for mig? - Jeg løj ikke.
Du kender Marcus.
For fanden da.
Hvorfor var du nødt til at gøre det?
Vil du have hjælp?
Åndelig hjælp? Tak, men det har jeg fået nok af.
Du har ret til at være vred, men jeg var bekymret for dig.
Så du...
...inviterede et par eksorcister i stedet for at tale med mig. Jeg forstår.
De troede, at familien var i fare.
For en dæmon?
Jeg ved, hvordan det lyder, men efter alt, der er sket her...
Ja, jeg må have været besat.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle tro. Jeg var urolig for dig.
Din opførsel har ikke været normal.
Fordi et af mine børn næsten sendte et andet på hospitalet.
Jeg er tæt på at miste hele min familie.
Undskyld.
Jeg burde have talt med dig.
Det var en fejl.
Marcus tog ikke fejl.
Jeg bearbejdede ikke min sorg, da Nikki døde.
Jeg talte ikke med nogen. Lukkede ikke nogen ind.
Jeg troede, at hvis jeg bare kæmpede igennem smerten og lukkede den inde...
...så ville det måske ikke gøre så ondt.
Andy.
Jeg vil ikke begå den fejl igen.
Ikke med dig.
- Mor? - Jeg kom tilbage for at hente dig!
Jeg kom tilbage!
Hvad? Hvad er der, Andy?
Ja, Andy, hvad er der?
To for en. Hvad venter du på?
- Mor. - Jeg har savnet dig. Har du savnet mig?
- Du må ikke være her. Du får problemer. - Det er okay. Tag sko på.
Hold op! Jeg tager ikke med dig.
Jeg ved, at du ikke mener det.
Du er ikke rask. Det er derfor, du siger det, og jeg henter dig.
Vi kan rejse langt væk, hvor ingen finder os. Jeg kan tage mig af dig.
- Jeg kan gøre dig... - Nej.
Harper. Hvis du vækker folk, ved jeg ikke, hvad der kan ske.
Kan du være stille?
Dygtig pige.
Marcus!
Slip hende!
- Tilbage! - Slip hende. Kom nu, Lorraine.
- Er du okay? - Tal ikke med hende. Det er jeres skyld!
- Der er ingen udvej. Læg kniven. - Andy.
Andy?
Nicole.
Hold kæft!
Slip hende! Kom her!
Slip!
Andy!
Hold jer væk!
Tag hende. Hold jer væk.
Andy! Nej!
Åh gud.
- Besku Herrens kors. - Og flygt, alle fjender.
- Fra djævelens snare. - Frels os, Herre.
- Besku Herrens kors. - Og flygt, alle fjender.
- Fra djævelens snare. - Frels os, Herre.
- Besku Herrens kors. - Og flygt, alle fjender.
- Fra djævelens snare. - Frels os, Herre.
Besku Herrens kors!